![](/images/hirkepek/2017/01/Ref500-emlektabla-xs.png)
A délelőtti istentisztelet kezdetén Molnár István lelkipásztor a reformáció eseményeire emlékezve utalt arra, hogy öt évszázada annak, hogy Luther Márton a Bibliát olvasva rátalált a kegyelmes Istenre, s rámutatott az akkori egyház téves tanításaira, valamint a Szentírás igazságára. Őt követte a reformátorok egész serege, akik valamennyien felismerték, hogy egyedül a Szentírás lehet életünk zsinórmértéke és istenismeretünk kiindulópontja, megértették, hogy csak kegyelemből élünk, hit által van üdvösségünk, s kizárólag Jézus Krisztus által lehet bűnbocsánatunk és örök életünk. Hangsúlyozta, hogy a reformációra gondolva, az önmagunk ünneplése helyett inkább a hála legyen a szívünkben, hiszen hálásak lehetünk Istennek azért, hogy Szentlelke által megérintett személyeket, akik vállalták a konfliktusokat, az üldöztetést, a hátratételt, sok esetben még a kínzást és a halált is csak azért, hogy Isten igéje érvényesüljön, hogy azt ne lehessen eltakarni, összemosni, félremagyarázni. És hálásak lehetünk Istennek azért is, hogy Királyhelmecen is van „csillagos templom”, református gyülekezet, mert az elmúlt évszázadokban mindig voltak olyanok, akiknek az életében, szívében Isten igéje volt a hangsúlyos, a meghatározó – mondta a lelkipásztor. Majd szólt arról, hogy amikor gondolkodni kezdtek, hogy miként lehetne a reformáció üzenetét hangsúlyossá tenni, akkor arra jutottak, hogy mivel a reformáció örök érvényű üzenete Isten igéjében van, ezért nincs másra szükség, mintsem Isten igéjét hangsúlyozni. Ma, 500 évvel a reformáció elindulás után sincs másra szükség, mint arra az Írásra mutatni, ami hasznos a tanításra, a feddésre, a megjobbításra, az igazságban való nevelésre. Ezért is helyezünk el a reformáció jubileumi évében egy új, gyülekezetünk számára egyedi kötésben készített aranymetszésű Bibliát az úrasztalán. Ez a Biblia újfordítású, korunk emberének nyelvezetén szól korunk emberéhez, mert hisszük, hogy Urunknak a mai ember számára is van szava, új életre vezető üzenete – fejezte be gondolatait a lelkész.
Az alkalom ünnepélyességét emelte, a Szentírás fontosságát hangsúlyozta Fazekas Erzsébet szavalata. Ezt követően az istentisztelet a megszokott rendben folytatódott. Az igehirdetés szolgálatát Molnár István végezte, aki a 34. zsoltár alapján tolmácsolta az Úr bíztató újévi örömüzenetét a gyülekezet felé.
A záró éneket megelőzően Molnár Elemér köszöntötte az úrasztalától a gyülekezetet, majd bemutatta azt az emléktáblát, amit a reformáció emlékéve kapcsán készíttetett a gyülekezet. Beszédében kérte a gyülekezetet, hogy a Ferenc György fafaragó által készített emléktábla szolgáljon jelként, figyelmeztetésként, de ugyanakkor bátorításként is a mostani és a jövőbeli nemzedékek számára az ősök hitének megtartására, Jézus Krisztushoz való ragaszkodásra. Az emléktábla alapja nyolcágú csillagot formál, amely csillag a reformátusság egyik meghatározó jelképe. Ebbe a csillagba lett belefaragva a Szlovákiai Református Keresztyén Egyház címerpajzsa, hiszen az Úr minket ebbe az egyházba helyezett, hogy ebben ismerjük meg életünk uraként, megváltójaként Jézus Krisztust, itt éljük meg hitünket, ebben az egyházban, közelebbről ebben a királyhelmeci gyülekezetben gyakoroljuk vallásunkat – fogalmazott a lelkipásztor. A táblán még a címer „Légy hű mindhalálig” vezérigéje és az 1517 -2017 évszámok szerepelnek utalva a reformáció évére, valamint az új esztendőre, ami sokak életében válhat a személyes reformálódás, az Isten felé fordulás esztendőjévé. Az ünnepi istentiszteletet követően a gyülekezeti tagok közelebbről is megtekintették az egyházközség új úrasztali Bibliáját és az emléktáblát, ami a gyülekezeti otthonban lesz elhelyezve.